Där är han!
- Stålmannen, får vi ställa lite frågor? - Det är för vår podcast.
- I så fall... - Hur många människor har du räddat?
- Jag... - Struntsamma, står det där för hopp?
- Ja, det gör det. - Men det ser ut som ett "s".
Ja, det är meningen. Den ska ringla, som en flod.
Det kommer och går. Min...
En man jag kände brukade säga att hopp var som bilnycklar.
Lätta att förlora, men om man letar är de oftast i närheten.
- Har du slagits mot en flodhäst? - Tyst, det är dumt!
Men flodhästar är det dödligaste djuret!
Vad är det bästa med Jorden?
Svensk översättning: - StoraStyggaVargen -
STÅLMANNEN ÄR DÖD VÄRLDENS LEDARE SÖRJER
Vad gör du!? Vänta! Nej, vänta!
Snälla! Snälla, snälla!
- Vad vill du ha av mig? - Rädsla. De kan lukta sig till det.
Vad fan?
- Vad var det? - En spejare.
Från rymden? Från en rymdarmé?
- Alfred, ser du det här? - Ja.
Det överenstämmer med de andra observationerna.
Och mönstret finns överallt i Luthors anteckningar.
Förbered jeten, jag flyger norrut ikväll.
Bra, då är det dags.
Det är för att de vet att han är död, eller hur?
Stålmannen. Han är borta.
Vad händer då med oss?
UTMÄTNING - TILL SALU
ÅTERVÄNDE DE TILL SINA PLANETER? MYSTISK VÅG AV FÖRSVUNNA HJÄLTAR
JAG FÖRSÖKTE
Lägg ner era vapen!
Ursäkta?
- Sätt fart! - Skjut inte!
Ner!
Rada upp dem längs väggen. Se till att de är tysta.
Vilka är ni? Hestias lasso befaller dig att säga sanningen.
Så vilka är ni?
Vi är en liten grupp reaktionära terrorister.
- Vi vet att syndarna fört med sig... - Varför gisslan?
Ni är för sent ute. Nedräkningen har redan börjat.
Om några minuter kommer fyra stadskvarter...
...medan världen ser på.
Tyst! Håll käften!
Det här är mänsklighetens bästa hopp.
Den moderna världen ska falla. Tillbaka till medeltiden-
-och gudsfruktans trygghet.
Det här skulle gått fort, men...
Nej, låt bli!
- Det är omöjligt. Vad är ni? - En troende.
Jag ber om er hjälp.
Jag tror att en främling från havet besöker den här byn.
Han kommer vintertid när folk är hungriga och har med sig fisk.
Han kommer med springfloden.
Den var igår kväll.
- Hur skulle det gå till? - Isberg i hamnen.
Fyra månader sedan senaste båten kom igenom.
Den här främlingen kommer inte med båt.
Fiender närmar sig från fjärran.
Jag behöver krigare. Jag upprättar en allians för att försvara oss.
Jag ger er 25 000 för att få prata med den här mannen nu, utanför.
Jag är ganska säker på att han kommer ge mig dem ändå.
Berätta vad de där tre lådorna är så höjer jag till 30.
Du borde gå.
Kan du åtminstone peka vilket håll Atlantis ligger?
Arthur Curry.
Även känd som havens beskyddare.
Vattenmannen.
Jag har hört att du kan prata med fiskar.
Så om jag förstått det rätt så klär du ut dig till en fladdermus?
- Det har fungerat tjugo år i Gotham. - Den skithålan.
- När striderna börjar behöver vi dig. - Räkna inte med det, Läderlappen.
- Varför inte? - Jag vill inte att du rotar i mitt liv.
Folk i Atlantis säger "Gör si", du säger "gör så". Jag vill bli lämnad i fred.
Är det därför du hjälper folket här? För att du bara kan gå?
Jag hjälper dem för att ingen annan gör det.
Om du vill skydda dem behöver du samarbeta med mig.
En stark man är starkast ensam. Har du hört den någon gång?
Det är inget talesätt. Det är tvärtom vad talesättet säger.
Ja. Men det betyder inte att jag har fel.
Har du hört talas om Stålmannen? Han dog kämpandes vid min sida.
Precis det jag menar.
- Vad är det i de tre lådorna? - Det är en uråldrig historia.
Människan smälter polarisen, förstör ekosystemet och får skylla sig själva?
Jag har inget emot om haven stiger.
Och om de börjar koka?
Utklädd till fladdermus. Du är galen, Bruce Wayne.
Det betyder inte att jag har fel.
Så det finns ingen möjlighet att få tag på den här Vattenmannen?
Jag satte en spårsändare i hans rock men han stack utan den.
Det kanske inte ens var hans rock.
Fyrkanterna i Luthors anteckningar, jag tror de måste vara nån slags behållare.
- För vad? - Jag vet inte, pengar, makt.
Något som är värt att starta ett krig för.
Vi hade tur med en person på listan.
Barry Allen från Central City.
Han är helt utanför systemet. Gömmer sig i ockuperade hus, tror jag.
- Rör sig oväntat och ofta. - Han har gått under jorden.
Men han besöker dock sin far-
-i fängelset. Där han sitter för att ha mördat hans mor.
Unga Barry hävdade alltid sin fars oskuld.
Men han var nio år och ingen lyssnade på honom.
- Har vi någon på fängelset? - Ja, vi hittar adressen.
- Och Diana? - Du har ju hennes nummer.
Du kunde ringt henne.
Jag kanske ska flyga till Paris med ett handskrivet brev:
Vill du vara med i Bruce team? Bocka i Ja eller Nej.
Jag är bara intresserad av hennes färdigheter.
- Det är du säkert. - Kan vi?
Ansiktsigenkänningen är lite dålig på den här.
Men vi har en delvis matchning. En Victor Stone.
IQ som ett geni, fotbollsstipendiat vid GCU-
- och avliden. - Så där ja, sagor och spökhistorier.
Man saknar tiden då största bekymret var exploderande självuppdragande pingviner.
Det enkla livet.
Jag känner inte igen den här världen.
Jag behöver inte känna igen den.
Jag behöver bara rädda den.
- Jag ska besöka Henry Allen. - Skriv in dig.
Kan du ta och skynda på lite?
Har du något problem eller?
- Nej, det är inga problem. - Det är bäst för dig det.
Du vet vart du ska.
Är det riktiga glas?
Eller försöker du bara se smart ut?
För du håller dig själv tillbaka. Du går i cirklar.
Du har tre skitjobb och på väg att ta ett fjärde.
- Hur hinner du ens med? - Jag tar mig tid.
Och allt det här för att bekosta en juristexamen?
Jag vill verkligen inte prata om det här igen.
- Utredningen var ett hafsverk. - Ge mig din hand.
Jag vill att du lyssnar på mig, Barry, för det här menar jag verkligen.
Jag vill att du slutar med allt det där.
Och jag vill att du slutar besöka mig.
Jag är en dödvikt i ditt liv.
Snälla, säg aldrig så till mig igen.
Du kan bli vad du än vill bli, du är lysande.
Den absolut bästa.
Jag kan inte sitta här och se på när du trampar på samma ställe i Central City-
-för någon gammal gubbe utan framtid.
- Pappa, det är inte sant. - Tiden är ute. Nu går vi, Allen.
Jag vill att du skapar din egen framtid. Skapa din egen framtid!
Öppna grinden!
- Labbet är ditt, Howard. - Halv tolv, tidig kväll för dig, Silas.
Ja, tidig.
Jag hann aldrig säga det.
Jag är väldigt ledsen för det som hände.
Victor var en underbar grabb.
Tack.
Victor.
Victor, du är inte fast här uppe.
Du kan ha ett liv. Du kan ha mer än...
- Om du stannar här uppe och grubblar... - Jag bearbetar.
Jag har tillgång till allt.
- Men jag får det inte att gå ihop. - Inte än. Men om du samarbetar med...
Så du kan göra samma sak mot någon annan som du gjorde mot mig?
Nej, lådan förblir gömd.
Om du bara kunde se vad vi lär oss från det Kryptoniska skeppet.
Jag tror att förvandlingsmotorn kan integrera egen energi och ge ström...
- Är det någon som vet? - Vad?
På labbet. Är det någon som vet att jag lever?
Jag... trodde inte du var redo för att de...
För vad? För att de skulle få se monstret?
Du är inte ett monster.
Det är konstigt att du trodde att jag menade mig själv.
Det jag gjorde...
Jag förlorade din mor i olyckan.
Jag tänkte inte... Jag stod inte ut med att förlora min son också.
Men det gjorde du.
Jag har ett språk i mitt huvud som jag inte talar.
Och det är inte bara digitalt, det är utomjordiskt.
Varje dag vaknar jag upp annorlunda.
Modifierad.
Hur...
Det där kunde jag inte göra igår kväll.
Ända sedan vi fick besök från Krypton, har folk väntat på nästa rymdinvasion.
Nu börjar jag undra om det är jag som är den?
- Några förändringar idag? - Nej, min drottning.
Moderlådan har vaknat. Ändå har ingenting hänt.
Den har sovit i tusentals år, sedan den första tidsåldern.
Varför vaknade den överhuvudtaget?
Amazoner, ta position!
Steppenwolf.
Moder. Ett millenium i exil, sökandes.
Äntligen kallar du hem mig.
Du kommer inte gilla ditt välkomnande.
Det tror jag nog.
- Samla ihop legionerna. - Buren måste förseglas!
Gå!
Höger flank!
Ja, spring.
Stäng porten!
Håll den i rörelse.
Jag har den, sätt fart!
Ädla drottning, varför kämpar ni emot?
Efter Enigheten kommer ni ansluta er till min legion-
-och lära er maktens rättfärdighet.
Ni kommer att älska mig.
Det kommer ni alla att göra.
Vi måste tända den uråldriga varningselden.
Elden har inte tänts på 5 000 år.
Människorna kommer inte veta vad den betyder.
Inte människorna.
Men hon kommer att förstå.
Lyssna på mig, Diana.
Vad gjorde du i helgen, Diana?
Jag? Inget särskilt intressant.
- Det säger du alltid. - Jag är inte så spännande.
...Amazonernas tempel. Ett enormt bål som brinner bakom mig-
-förbryllade precis alla, från lokalbefolkning till myndigheter.
- Elden kunde ses miltals ifrån... - Invasion.
Nu lokala nyheter. Den här vaktmästarens fru hade-
-starka ord att säga till rymd- varelserna hon hävdar stal hennes man.
Min Howard är en bra man. Han är en familjeförsörjare.
Och de här rymdvarelserna tänker köra in sonder i honom?
Kom ner till Lakeview så ska jag sticka upp en sond i era jävla...
Jag hittade ett ställe vid restaurangen. Det passar mig utmärkt.
- Du skulle sagt någonting. - Jag kom efter med betalningarna.
Och du vet hur bankerna är, de är på en som en hök om man missar en krona.
Stället var ändå för stort. Jag lufsade runt där som ett gammalt spöke.
Jag kunde kanske pratat med någon.
Du hade tillräckligt själv, behövs ingen svärmor ovanpå det.
- Inte för att jag någonsin var... - Du, Lane.
Vem är din källa? Universitetetsaktivisten?
- Det är min källa. - Jag fick kidnappningsstoryn.
Det var ju studentdemonstrationer-
-och jag tror att det är politiskt, så vem är din kille?
Vi får väl se om hon tar ditt samtal.
Så det är en hon?
Det är inte en hon.
Det låter som du borde jobba med den artikeln.
Jag är inte redo än.
Jag är helt nöjd med att göra enkla nyheter om katter.
Ett tag.
Det var svårt att komma tillbaka ändå.
Jag kan knappast läsa nyheterna ändå. Så mycket bitterhet.
Självklart tror jag det beror på att han är borta.
Men det skulle väl alla mödrar göra.
Men det finns ju fortfarande saker att skriva om.
Och Clark lovade mig att du skulle vinna ett Pulitzer-pris till.
- Jaså, gjorde han? - Ja, det gjorde han.
Han sa att du var den törstigaste unga kvinna han någonsin träffat.
Hungrigaste.
Han sa att du kunde nosa dig till en story på längre håll än han kunde höra.
Historierna kändes meningsfulla.
Det var mer än bara ett pussel, det handlade om sanningen.
Det handlade om att se världens motor-
-medan den fortfarande gick.
Victor Stone... Avliden.
Det där. Jag är ganska säker på att det var det som gjorde utomjordingen galen.
Jag ska se om jag kan sätta in något i dräkten. Det lär inte gå fort.
Vad som helst som ger mig ett övertag.
Jag har faktiskt betalat miljoner för säkerhetsystemet i byggnaden.
Ja, det såg dyrt ut.
Hej.
- En ny leksak? - En prototyp för trupptransporter.
Jag kände en man som skulle älskat att flyga den.
Ja, men vi kommer behöva mer än en pilot.
- Jag tror att ett anfall kommer. - Inte kommer, Bruce. Det är redan här.
De kallade honom Steppenwolf. Världarnas slut.
Han levde endast för att erövra.
Miljoner stupade av hans klinga och återuppstod som hans Parademoner.
Mardrömsvarelser som lever på rädsla.
Jag tror jag har träffat en. Vi klickade inte.
- Här i Gotham? - De finns överallt.
De letar efter hans... lådor?
- Moderlådorna. - Moderlådorna?
Jag antar att Steppenwolf tog den ditt folk vaktade, då återstår två.
- Jag är imponerad. - Var inte det.
Jag har ingen aning om vad det är i dem. Ett vapen? Någon slags kraft?
De innehåller inte någon kraft.
De är kraft.
Forslade från planet till planet-
-kombineras Moderlådorna för att bilda Enigheten.
En apokalyptisk kraft som inte bara förgör världar-
-utan även förvandlar dem till den ursprungliga helvetesporten-
-till Steppenwolfs födelsevärld.
Vi borde dött, men istället bildade vi vår egen Enighet.
Amazoner, Atlanter, alla mänsklighetens stammar kämpade sida vid sida.
Legendariska krigare.
Allierade från andra världar.
Även gudarna själva handlade i enighet.
Och offrade sina liv för att driva bort Steppenwolf.
Det sägs att det gjorde honom galen, vanäran av hans första reträtt.
Han svor att vår allians skulle spricka.
Att mörkret åter skulle falla över Jorden.
Och att han skulle återvända när det gjorde det.
Lämnade åt sitt öde var Moderlådorna för farliga att förvaras tillsammans.
En anförtroddes Amazonerna.
En till Atlanterna.
Förseglade och bevakade i säkra fästen.
Människans låda grävdes ned i hemlighet.
Så att ingen stam skulle bli frestad att använda sin makt över någon annan.
Sådan harmoni ur en sådan fasa.
Det var verkligen en hjältarnas tidsålder.
Något säger mig att vi inte kommer återförena det gamla bandet igen.
Atlanterna tvingades ned under havet-
-och Amazonerna till en ö de aldrig kan lämna.
Jag skulle inte räkna med människans stammar.
Vi har en tendens att bete oss som domedagsklockan har en snooze-knapp.
- Hur länge innan... - Dagar. Som mest.
Steppenwolfs misstag förra gången var att anfalla oss.
Han ville få Jorden att knäböja innan han krossade oss.
Den här gången är han bara ute efter boxarna.
Jag har hittat en av våra rekryter. Barry Allen.
Och den andra? Victor Stone?
Jag hoppades att du skulle hitta honom.
Vi ber folk vi inte känner att riskera livet.
Jag vet.
Det är så det fungerar.
Barry Allen. Bruce Wayne.
Du sade det som att det förklarar varför det är en total främling i mitt hem-
-sittandes i mörkret, i min näst bästa fotölj.
Berätta om det här.
Det är en person som ser ut exakt som mig, men definitivt inte är jag.
En väldigt snygg judisk pojke.
Någon som stulit ert fickur, eller tågbana?
Jag vet att du har förmågor, jag vet bara inte vilka de är.
Mina specialkunskaper inbegriper fiol, webbdesign, flytande teckenspråk-
- teckenspråk för gorillor... - Kiselbaserat kvartssandstyg.
- Frättåligt, värmetåligt. - Ja, jag tävlar i isdans.
Det används på rymdfärjorna för att de inte ska brinna upp vid återinträde.
Jag tävlar väldigt hårt i isdans.
Vem ni än letar efter så är det inte...
- Är du Läderlappen? - Så du är snabb.
- Det låter som en överförenkling. - Jag sätter ihop ett team.
För människor med speciella förmågor. För jag tror att fiender kommer.
- Du kan stoppa där, jag är med. - Är du?
Ja, jag behöver vänner.
Folk är svåra, de kräver mycket fokus.
De har som en rytm som jag inte har kunnat...
Som brunch. Vad är egentligen brunch?
Du står i kö en timme för en vanlig lunch.
Jag menar... jag vet inte.
Människor är lite långsamma.
- Jag ska försöka hänga med. - Får jag behålla den här?
Det är som ett lager av dimensionell verklighet-
-och det verkar manipulera rymdtid. Jag kallar det Speed Force.
Det kräver enorma mängder kalorier, så jag är som ett svart hål av snacks.
Jag är ett "snackhål".
- Hur många är med i specialteamet? - Tre, inklusive dig.
Tre? Mot vad?
- Jag berättar på planet. - Planet?
- Vad var nu dina superkrafter? - Jag är rik.
Programmet börjar alltid hacka med de här bilderna.
Diana Prince.
Varför letar Bruce Wayne efter mig?
Vet du vilka vi är?
Och jag vet också vem du MER är.
Är du Victor Stone?
Jag var.
- Jag behöver prata med dig. - Det gör du.
Nej, ansikte mot ansikte. Jag är gammaldags på det viset.
Varför skulle jag lita på dig?
Om jag tänkt överfalla dig hade jag gjort det vid sjön.
Det verkar som ni har en dejt, Ms. Prince.
På tiden att någon här fick en.
Ansikte mot ansikte.
Jag har spårat lite.
Det ni söker gömmer sig i de döda zonerna.
Hamnar det framför en kamera framkallar det en spänningsökning.
- Jag hör av mig. - Det räcker inte.
- Räcker inte? - För dig.
Lyssna, jag känner inte dig och vet inte hur du fick de här gåvorna.
- Gåvor? - Ingen annan kan göra det du gör.
Om det här är gåvor, varför är det jag som betalar för dem?
Vi behöver dig, Victor.
- Och du kanske behöver oss. - Jag klarar mig bra ensam.
Jag intalade mig själv det länge.
Jag förlorade någon jag älskade.
Jag stängde ute alla.
Men jag var tvungen att lära mig att öppna upp mig igen.
Sanningen är att jag fortfarande jobbar på det.
Och om du gick med på att träffa mig...
...jobbar du också på det.
Lita på mig, Victor...
Mayday! Mayday!
Något föll ner från himlen. Snälla, hjälp mig!
Whisky. Och en för Ahab också.
...ner från himlen. Jag hörde en kanon.
- För havets raseri. - Sen kom det...
...monster från himlen.
De föll rakt igenom min båt. Monster...
Han bjuder.
Du tog en jäkla smäll. Är du okej?
Äntligen, älskade drottning Atlannas förstfödda.
Vänta.
Snälla.
- Jag kände henne. - Det gjorde inte jag.
När mina föräldrar stred i krigen-
- tog hon hand om mig. - Vilket helgon.
Hur vågar du tala så om Queen Atlanna?
Hon lämnade mig utanför min fars dörr utan en tanke på mig.
Det gjorde hon för att rädda ditt liv.
Du anar inte hur ont det gjorde henne. Vad det kostade henne.
Men du är inte ett försvarslöst barn längre.
Det skulle varit hennes ansvar att följa monstret till ytan och stoppa det.
Nu är det ditt.
Då behöver jag något från dig.
- Yuri. - Sluta, den kommer aldrig fungera.
Jag förstår, moder.
Jag förstår varför du väntade med att kalla på mig.
Kryptonierns död slungade denna räddhågsna värld in i skräck.
Amazoner och Atlanter står och faller ensamna.
Jag vet, mor, du har fått vänta länge på Enigheten.
Jag vet, men du ska få äta.
Och min exil kommer få ett slut.
Jag kommer ta min plats bland de nya gudarna.
Hitta den sista.
Dess kraft kommer rena denna värld.
För Enigheten!
För Darkseid.
Åh, Victor...
Åtta kidnappningar, sex i Metropolis, två här.
Alla offer arbetade för STAR Labs.
Anfallen av en flygande vampyr.
Den misstänkte var en jättefladdermus med enorma huggtänder.
En var en liten unge, livrädd. Sa inte ett ord, men ritade den här.
- Det ser ut som... - Jag vet vad det ser ut som.
Tror du han bekämpar skurkar i 20 år här-
-och sen kidnappar åtta personer i Metropolis?
Jag ska prata med honom ikväll.
Världen har blivit galen, Jim. Han kanske också har blivit det.
Hittade du Cyborgen?
Vi talades vid. Ge honom tid.
Du måste vara Barry, jag heter Diana.
Hej, Barry, jag heter Diana... Det där blev fel.
- Så det är bara vi? - Ja, det är vi.
Häftigt! Det är Läderlapp-signalen. Det är din...
Förlåt. Det är din signal. Det betyder att vi måste gå nu.
- Ja, det betyder den. - Det är så coolt.
- Hur många av er finns det? - Inte tillräckligt många.
Åtta personer bortförda från eller i närheten av STAR Labs.
Här är den potentiella gärningsmannen.
- Parademoner. - Okej...
Demonerna måste fått vittring på moderlådan.
De förde bort folk för att få reda på vad de vet.
- Så de åtta kan vara i livet. - Nio.
Chefen för STAR Labs togs också.
Du kom.
Det måste alltså finnas ett näste i närheten.
Jag markerade alla observationer i Metropolis och Gotham.
Jag ser inget mönster. Linjerna på kartan sammanstrålar inte.
På land, ja. De leder till Braxton Island mellan städerna.
Gothams hamn. De här är luftventiler.
De leder till Metropolistunnel- projektet som övergavs -29.
Tror du verkligen att...
Wow, de bara försvann.
Det var ju oförskämt.
- Var är vi, Alfred? - Braxton Island.
Ni borde vara rakt under ventilationsschaktet för tunneln.
Titta till vänster så borde ni se en trappa.
Den går till maskinrummet.
Definiera går.
En i taget. Bron kanske inte...
...håller.
- Berätta bara sanningen. - Snälla, låt oss gå. Jag har familj.
Fel svar.
Människor... Stanken av er rädsla gör mina soldater hungriga.
Ska jag utfodra dem?
Du har varit nära moderlådan. Jag känner doften på dig.
Snälla, vi har familjer.
Varför tjatar alla om det?
Snälla...
Okej, så här är det.
Jag är rädd för insekter och vapen. Och äckligt långa personer.
Och mördare, jag kan inte vara kvar här.
Det är riktigt coolt att ni verkar redo för strid och så, men...
Helt ärligt, jag har aldrig varit i strid.
Jag brukar bara putta på folk och springa iväg.
- Rädda en. - En?
Rädda en person.
- Vänta, vem då? - Prata inte, slåss inte. Hämta en.
- Och sen? - Det kommer du veta.
Okej.
Oduglig!
Då tar vi dig.
Var är min Moderlåda?
Jag dör hellre än att berätta för dig.
Äntligen en som inte gnäller.
Men du kommer att skrika.
- Pappa. - Victor.
Du är av hennes börd.
En skapelse av kaos.
- Inte som jag ser det. - Ge det lite tid.
Amazon!
Okej. Rädda en.
Den här är min.
- Du överskattar dig själv. - Mitt barn.
Min bila är fortfarande insmord med dina systrars blod.
- Alfred, jag behöver Nightcrawler. - Jag trodde du aldrig skulle fråga.
Crawler är på väg, startar fjärrstyrning.
- Är du okej? - Längst bort finns det trappor. Gå!
Han vill ha förvandlingsmotorn, hans Moderlåda. Se till att han inte får den.
- För folk i säkerhet. - Lova mig!
Döda henne!
Ledsen, grabbar. Jag tog inte med ett svärd.
Jösses, han är lång.
Så du har de gamla gudarnas blod i dig.
De gamla gudarna dog.
Nej!
Se upp!
Tack, Alfred. Men nu tar jag över.
Känner jag dig?
Primitiva varelser.
Vad har vi ovanför oss?
Gothams hamn.
- Ni måste härifrån. - Du får ta ut honom.
- Diana, vi har inte tid. - Jag är även rädd för att drunkna.
Ni var ett tidsfördriv.
Mor kallar.
Diana, kom igen!
Kom igen nu.
Förvandlingsmotorn.
Stack han?
Strukturella skador för miljoner. Du har inte tappat stinget.
Men det är skönt att se att du kan leka med andra.
Klädd som en fladdermus. Jag diggar det.
Det kan vara tillfälligt. - Vad fick dig att ändra dig?
Steppenwolf. Han tog Moderlådan från Atlantis.
Allt han behöver nu är den sista lådan från människorna.
Om han inte redan har den.
Han har inte den.
- Vi borde försöka fly. - Nej, vi är säkrare här.
Vad händer när vi får slut på mat?
- Någon kommer att komma. - Vem i hela friden kommer för oss?
Wow, det är som en grotta.
Som en Läderlappsgrotta.
Barry!
Min far kallade den förvandlingsmotor.
Det hittades av britterna under första världskriget.
De undersökte den, men den var så gammal att inte ens kunde datera den.
Den lades på hyllan, tills natten då Stålmannen dog.
Då lyste hon upp som en julgran.
De tog den till STAR Labs där min far identifierade den-
-som en outtömlig energikälla.
Det låter häftigt. Jag trodde det var en atombomb.
En moderlåda förgör när den skapar.
Den är en livscykel, fast en miljon gånger snabbare.
Min far trodde den var nyckeln till obegränsad energi.
Nya formler, cellåterskapning.
Men den var för labil för att behärskas.
- Han använde den på dig. - Jag var med om en olycka.
Jag borde dött.
Min far tänkte använda moderlådan till att återuppbygga mina trasiga delar-
-med några cybernetiska förbättringar. Istället byggde han en levande maskin.
Det gjorde mig starkare än värdkroppen.
För mycket. För mycket liv.
- Vad tänker din konstiga hjärna på? - Muskler, koordination.
Grundläggande cellulär integritet.
En människa har en gräns för vad de kan ta in.
Moderlådan utformades för att omstöpa planeter.
- Så? - Tänk om man är starkare än en planet?
Dina celler ligger ligger i dvala, oförmögna till förfall.
Om du då var i ett ledande fält-
- skulle en boost från Moderlådan... - ...återuppliva honom.
Det kryptoniska skeppet har en foster- kammare som skulle vara perfekt...
- Nej. - Diana.
Bruce, nej. Du har ingen aning om vilka krafter du har med att göra.
- Om det bara finns en minimal chans... - Så vi kan uppväcka ett monster?
- Som Luthor gjorde? - Vi har teknik Luthor aldrig ens sett.
Stålmannen är död.
- Vi önskar alla att han inte var det. - Vi vet inte vilket skick han är i.
Vi vet att vi inte kan återuppliva honom.
Men det här är vetenskap bortom våra gränser.
Det är vetenskapens mål, att göra det som inte gjorts och göra livet bättre.
Eller att avsluta det. Teknik är som alla andra krafter-
-utan förnuft och hjärta förgör den oss.
Du sätter liv på spel.
- Deras och kanske många fler. - Vi har inte tid med någon säkerhet.
- Riskabelt? Ja, men det är nödvändigt. - Varför? På grund av dina skuldkänslor?
Bruce, jag var där. Du dödade inte Stålmannen.
Förr eller senare måste även du lära dig att gå vidare.
Var det Steve Trevor som sade det till dig?
Stålmannen var en ledstjärna för världen.
Varför är inte du det?
Du är en inspiration, Diana. Du räddar inte bara människor.
Du får dem att se det goda i sig själva.
Och ändå hade jag aldrig hört talas om dig förrän Luthor lockade ut dig-
-genom att stjäla en bild av din döda pojkvän.
Du stängde in dig i ett århundrade.
Så prata inte om att jag måste gå vidare.
Du vet att vi täcker för henne om hon dödar dig?
Vi räcker inte.
Alla vi har våra moraliska begränsningar, men jag lovar er-
-Steppenwolf håller inte på med etik, han försöker förgöra världen.
Vi ska stoppa honom genom att använda hans egen kraft.
Denna kraft, mot honom.
Jag instämmer.
Jag gillar inte om tanken på att återintegrera med Moderlådan.
Men jag räknade efter medan du var en skitstövel-
-och sannolikheten är stor att vi kan återuppliva honom.
Visst, men vi måste återuppliva honom på ett "Ja, han är tillbaka"-sätt-
-och inte på ett "Djurkyrkogårds"-sätt.
Man förlorar något när man dör. Även Stålmannen.
Kanske inte hans sinne, men kanske hans själ.
Jag har en reservplan för det.
Om han vaknar och du är det första han ser-
-lär du behöva en.
Det där var ju roligt så länge det inte varade.
Hon kunde stoppat mig. Jag gav henne chansen.
Jag förstår inte varför du pressar henne.
Vi måste förstärka signalen. Köra den genom Batmobilens högtalare.
- Nu byter du ämne. - Jag har en reservplan.
Diana hade rätt om risken.
Om planen misslyckas tar vi in de stora vapnen.
Men... Det är väldigt stora vapen. Du har ett team här.
Stålmannen enar det här teamet bättre än mig. Hans styrka...
Det spelar ingen roll hur stark man är. Eller vilka förmågor man...
Han är mänskligare än mig.
Han bodde i den här världen. Förälskade sig, hade ett jobb.
Trots all den kraften.
Världen behöver Stålmannen.
- Och teamet behöver Clark. - Och vad behöver Clark?
Han kanske är tillfreds.
Han kommer över det.
Du vet, jag kan göra det här mycket snabbare, jag bara...
Är det knäppt att det känns respektlöst?
Ja.
Känner du dig säker på att vi inte gör något hemskt fel och makabert nu?
- Nej. - Okej, varför...
För jag såg Steppenwolf på nära håll.
Historierna som Diana berättade? Jag tror på dem.
- Men vi ska stoppa honom. - Det är planen.
Det är planen!
Okej, vi är inte redo för... Lite laddat ämne...
Blixten slog ner i dig, va?
Ja, det är den korta versionen.
- Och du...? - Explosion. Vaknade i ett labratorium.
Så vi är olyckorna?
Ja, det är vi.
Hallå... Okej, nej...
Vi närmar oss det kryptoniska skeppet. Förväntad ankomst om 30 sekunder.
Jag är här för hans skull.
- Jag svär, jag skulle aldrig... - Sluta.
S.T.A.R. LABS PERSONALARKIV ROWE, WESLEY MILITÄRPOLIS
- Okej. - Okej!
Det här är otroligt.
- Det här är vansinne. - Nu är det vansinne helt plötsligt?
Hoppas ni galningar vet vad ni gör.
Lex Luthor brände kretsarna när han väckte sin varelse.
Det finns inte tillräckligt med laddning för att väcka lådan.
Jag kanske kan göra det.
Jag kanske kan få igång den. Med tillräckligt avstånd-
-kan jag skapa kraftig spänning.
Jag kanske kan väcka lådan, om det fortfarande är vad vi vill?
Vi måste försöka.
Det här måste vara tillräckligt långt. Jag är redo.
Moderlådan är redo. Du måste ladda den så fort den vidrör vätskan.
- Fem. - Fem.
Diana har rätt. Det här är en dålig idé.
- Fyra. - Fyra.
- Tre. - Tre.
- Två. - Två.
Ett.
Han är tillbaka.
Han är inte okej.
- Han skannar oss. - Vad?
Arthur, slappna av. Ditt adrenalin är skyhögt.
- Det är för att han inte är okej. - Åh, nej...
Ska vi buga eller visa våra magar?
- Victor? - Victor, sluta.
- Helvete! - Vad gör du?
Det är min rustnings försvarssystem. Det är starkare sen uppdateringen.
- Jag kan inte kontrollera det. - Victor, nej!
Tänk glada tankar, Victor!
Kal-El, nej!
Han är förvirrad, han vet inte vem han är.
Djurkyrkogården.
Arthur, vi måste tygla honom.
Jag har honom.
Kal-El, Kryptons sista son.
Kom ihåg vem du är.
Berätta vem du...
Clark.
Dig känner jag igen.
Snälla, tvinga mig inte göra det här.
Alfred, jag behöver det stora vapnet...
- Du gjorde det här. - Jag var tvungen.
Du låter inte mig leva.
Du låter inte mig dö.
Världen behöver dig.
Men behöver den dig?
Säg mig...
...blöder du?
Clark?
Clark.
Snälla...
Snälla.
Snälla, gå bara.
Nu går vi.
Ja, någonting blöder helt klart.
Moderlådan.
Han har den sista.
Du förde oss hit.
Du minns.
Det här är hemma.
Du luktar gott.
Gjorde jag inte det förut?
- Gör inte så där. - Vi har precis fått storpisk-
- och Steppenwolf har den tredje lådan. - Vi får leta reda på dem.
Om lådorna är nära varandra kommer det bli något slags energifält.
Steppenwolf kommer förvara dem någonstans där de inte kan avläsas.
Utan internet och satellittäckning.
- Det jämnar ju ut oddsen. - Inte tillräckligt.
Antingen kan man inte hitta dem, eller så kanske man inte vill hitta dem.
- Arthur. - Snyggt sätt att bli av med Stålmannen.
Jag gör inte det här med flit.
Visst, för du kan ju inte styra maskinen.
Är det här fel tidpunkt att prata om mitt blodsocker?
Jag är väldigt hungrig.
Victor.
Du kan hitta lådorna, ni delar samma energi.
Jag vet att det är skrämmande. Men går du under drar vi upp dig igen.
Håll bara den lilla sjömannen borta från mig när jag jobbar.
Barry, gå och hämta Alfred. Sen kommer du tillbaka och går online.
Alla kollar varandras arbete.
Du, jag tänkte om du kunde lägga ut en-
-du vet, någon akvatisk... du vet?
Talar du med fiskar?
- Vattnet sköter snacket. - Naturligtvis.
Om strömmen beter sig konstigt kan jag peka ut vägen.
Okej.
Vänta. Låt mig.
Är inte det lite olämpligt?
Clark verkade dela din åsikt om att bli uppväckt.
- Han kunde ha dödat dig. - Det bytet var jag villig att göra.
Och att blanda in Lois Lane?
Minns du vad du sade om hjärta i hangaren?
Jag slår vad om att du trodde att jag inte lyssnade.
Tack.
- Du kan inte göra det här för evigt. - Jag kan knappt göra det nu.
- Steppenwolf. Det är jobbet. - Det är mitt jobb.
Och jag har inte gjort det, jag har bara reagerat.
Och inte agerat.
- Du vet, det du sa om Steve Trevor... - Det ångår inte mig, jag är ledsen.
Du pressade mig att leda teamet.
Men ledare får människor dödade.
Jag har alltid stridit när det behövts.
Men att leda och säga till folk:
Det här är värt ditt liv.
När det är ens eget fel...
De är alla Steve Trevor.
Om vi överlever natten kan du stanna i skuggorna för evigt.
Klädd som en fladdermus, jag lovar att inte stämma dig.
Om vi överlever natten.
Är du okej?
Du förde oss hit men du har knappt spenderat en minut i huset.
Jag vet, det är...
Jag tog mig precis ur en trälåda.
Hur var det?
Att komma tillbaka?
Irriterande.
Ärligt talat-
-konstigt, på så många sätt.
- Men mest bara... - Jag var inte stark.
Jag kunde inte...
Du hade blivit väldigt besviken på mig. Jag var inte...
Lois Lane, hängiven reporter, jag bara...
Det är ingen fara.
Jag är idioten som stack.
Men jag är tillbaka nu. Och jag ska ställa allt tillrätta.
Du ringde mamma?
- Naturligtvis. - Tack.
Jag hoppades att det skulle ta dig längre tid att återhämta dig.
Varför?
För nu måste jag skicka iväg dig.
- Bruce. - Han behöver dig.
Världens öde, jag tror det var det han tjatade om.
Jag antar att jag är skyldig honom en.
Ja. Men gå inte och dö nu.
- Och jag får ensamrätten. - Ja, frun.
- Är det verkligen du? - Det är verkligen jag, mamma.
Äntligen.
Prisa Enigheten!
Tre blir till en.
Prisa fasornas moder.
Är Steppenwolf där?
Förlåt.
- De är Porzenov i norra Ryssland. - Kärnkraftverket.
Det var en härdsmälta där för 30 år sedan.
De har försökt att återbosätta i området men det ser ut att ha gått trögt.
Vem väljer att bo där?
Folk som inte har någon annanstans att ta vägen.
När Jorden börjar förändras kommer de drabbas först.
- Hur länge har vi på oss? - Några timmar.
Transporten kan inte att flyga så fort.
Det kommer den för mig.
Enigheten för samman lådorna i perfekt synkronisering.
Kraften byggs upp tills den inte kan hållas inne längre.
Kan jag vålla en fördröjning mellan lådorna, om så bara för en nanosekund-
-kommer energin implodera och bilda en loop.
- De äter upp varandra. - Är det allt?
Vi drar bara isär dem? Bara så där?
Att separera lådorna kommer ändå skapa en enorm spänning.
Jag måste vara där. Men ni borde hålla er undan.
- Vi är med dig tills det är klart. - Jag tror vi är döda långt innan dess.
Men vet ni vad? Det gör mig inget, det är ett ärofullt slut.
Men vi måste få bort Steppenwolf.
Stålmannen kommer inte. Du har inga krafter, inget illa menat.
Han kanske jobbar för fienden, det vet vi inte.
Du snubblar över dina fötter och mina.
Du är vacker, våldsam, stark och...
Jag vet att vi stred med Amazonerna, men det var före min tid.
Vet ni vad, jag vill inte dö. Jag är ung, jag har skit att göra.
Jag känner bara jag aldrig riktigt tog till vara på havet eller landet.
Jag har varit ensam hela mitt liv. Att vara del av nåt stort som det här...
Kanske är jag rädd för att jag tänkt...
Jag tyckte det var vackert.
Du säger inte ett ljud om det här.
Helt ärligt hörde jag ingenting efter han sade att alla skulle dö.
Låt dem komma.
Jag slår ut tornet och tar ner skölden.
Ta er till Steppenwolf. Vänta inte på mig, gör bara jobbet.
Okej, Alfred, är vi redo för sändning?
Vi spelar alla dina favorithits.
Följ mig då, era jävla insekter.
De kommer. De kommer allihop.
Det här kanske inte var så genomtänkt.
Han rensar området.
- Han klarar sig inte i tre minuter. - Låt oss då ta vara på dem.
Efter mig.
De försvinner.
- Pappa. - Alla ut härifrån, nu!
KRITISK SKADA
Din jävel.
Varsågod.
- Det här är inte planen. - Nej, mäster Wayne-
-det här är teamet.
Det är damens fel. Vi ville lämna kvar dig men hon lyssnade inte på oss.
Så ditt genidrag är att dö? Du är verkligen galen.
Det är inte jag som har med mig en högaffel.
Åkturen är inte över än.
Är det här vad erövring handlar om? Att gömma sig från striden?
Nej, ni är mina...
- Tack för skjutsen. - Inga problem. Fixar du det här?
- De kommer fortsätta komma. - Ta tekniken så tar jag insekterna.
Då kör vi.
Ja! Det var jätteäckligt!
Tack.
Det här är inte...
Kan du se det nu?
Vad du än är mitt i så sprider det sig flera kilometer.
Satelliter visar att civila tar sig österut. De kommer inte klara sig.
Barry, jag vill att du tar en promenad.
Jag hoppas det här är österut.
Du är inte värdig att röra mor.
Hon är makten. Och makten är den enda lagen!
Ni är för svaga för att se sanningen.
Men...
...jag tror på sanningen.
Men jag är också en stor beundrare av rättvisan.
Så ja!
Kryptoniern.
- Vad kan jag hjälpa till med? - Vi köper honom lite tid-
-så han kan stoppa lådan från att förstöra allt liv på jorden. Hoppas vi.
Jag visste att du inte hämtade tillbaka mig för att du gillar mig.
Jag inget emot...
- Civila. - Barry är på väg...
De är för många.
Det här är definitivt österut.
- Sölkorv. - Då kör vi.
Jag tar de till höger.
Det är ingen fara. Håll i dig.
Dostojevskij!
Besvärar den här killen er fortfarande?
Stålmannen! Vi måste dra isär dem.
Om några sekunder kommer hon öppnas.
- Kommer det smälla? - Ordentligt.
- Men jag tror att vi klarar det. - Bra.
- För att jag gillar verkligen att leva. - Det gör jag med.
Clark.
Jag tar tillbaka det. Jag vill dö.
Mina tår gör ont.
Jag förstår inte ens hur det kan vara fysiskt möjligt att mina tår gör ont.
Barn. Jag jobbar med barn.
Har ni sett vad som pågår utanför?
Jag är världarnas slut.
Hur vågar ni trotsa mig?
Den här världen är min rätt!
Ni kommer aldrig...
Nej! Det är omöjligt.
Känner ni igen lukten?
Rädsla.
Nej, låt mig vara!
Bort från mig! Jag befaller er!
Nej!
Jag ska döda er! Jag ska döda er allihop!
Jag är glad att jag inte missade det här.
- Jag med. - Ja, nu är hon glad.
Tack, Bruce, för allt du gjort.
Jag gjorde ett misstag, det är allt.
Hur fick du tillbaka huset från banken?
Jag köpte banken.
- Hela banken? - Det blir reflexmässigt för mig.
Vad?
Det är faktiskt det sämsta jobbet man kan ha i ett rättslabb.
Men nu har jag fått in en fot.
Jag fick en rekommendation från en vän.
Det här är ett riktigt jobb?
Ett riktigt jobb.
Se på dig!
Mörker. Det riktiga mörkret är inte frånvaron av ljus.
Det är övertygelsen om att ljuset aldrig kommer att återvända.
- Det måste vara 30-40 meter. - Det måste det vara.
Ett stort runt bord, sex stolar. Precis där.
Med plats för fler.
Men ljuset återvänder alltid-
-för att visa oss saker vi känner igen.
Hemmet. Familjen.
Och helt nya saker.
Eller sedan länge bortglömda.
Det visar oss nya möjligheter och utmanar oss att följa dem.
Ja, Johnny Menasco leder hela grejen. Han gjorde Bilbao-jobbet för 2 år sedan.
- Liksom alla lager i Croydon. - Belgien också.
Den här gången sken ljuset på hjältarna.
De klev ur skuggorna för att säga att vi aldrig skulle behöva vara ensamma igen.
Vårt mörker var djupt och verkade sluka allt hopp.
Men dessa hjältar var här hela tiden.
För att påminna oss om att hoppet är verkligt.
Att du kan se det.
Allt du behöver göra är att titta...
...upp mot himlen.
Svensk översättning: - StoraStyggaVargen -
Jag uppskattar verkligen att du gör det här.
Det var så lite, Barry. Jag är själv nyfiken.
Ja, och det är ju ingen tävling. Eller, jo... Det är en tävling.
Men det är ingen machomätar grej.
Men om jag vinner är du borta från teamet.
Nej.
Om jag vinner-
-sade Bruce något om att du skulle bjuda alla på brunch.
Det där var taskigt, det var ett förräderi.
Jag känner stinget av det där.
- Vinner jag får jag berätta för alla. - Överenskommet.
- Vilken kust? - Jag har aldrig sett Stilla Havet.
Vilket ligger ditåt, för solen och...
- Okej, fortsätt framåt. - Kom igen, Luthor, sätt fart.
Luthor!
Sluta krångla, Luthor, annars måste jag komma in.
Där är han ju, välkommen ombord.
Ett glas Goût de Diamants kanske?
Jag firade just guds återtåg från marken upp till himlen igen.
Han och hans små vänner håller på att bilda något slags förbund.
- Det är bäst ni inte ödslar min tid. - Nej, jag har för mycket att leva för-
-och viktigare saker för mig. Vi måste jämna ut villkoren, Mr. Wilson.
För att tala klarspråk...
...borde inte vi ha ett eget förbund?